ДО ПИТАННЯ ПРАВОВОЇ ПРИРОДИ ОРГАНІВ АДВОКАТСЬКОГО САМОВРЯДУВАННЯ - ВИЛКОВ, С.В. (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2024)
У статті досліджено правову природу органів адвокатського самоврядування шляхом встановлення правових зав’язків із суміжними правовими категоріями. На підставі проведеного аналізу, з урахуванням відповідної прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зроблено висновок щодо публічно-правової природи органів адвокатського самоврядування в Україні, обумовленої такими особливостями порядку їх створення та діяльності: 1) органи адвокатського самоврядування створюються не за приватним волевиявленням, а за волею законодавця на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) діяльність органів адвокатського самоврядування передбачає самостійне вирішення питань організації та діяльності адвокатури, але в порядку й межах, встановлених Законом; 3) їх діяльність, обумовлена необхідністю забезпечення незалежності адвокатури, контролю професійної діяльності задля належного виконання покладених на інститут адвокатури завдань, а також забезпечення доступу до правосуддя, спрямована на реалізацію публічного інтересу шляхом забезпечення надання висококваліфікованої професійної правничої допомоги в Україні, а отже – практичної реалізації засад верховенства права та досягнення цілей справедливого правосуддя; 4) органи адвокатського самоврядування здійснюють ряд адміністративних, нормативних та дисциплінарних повноважень, які згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини віднесено до публічно-правових, зокрема: а) забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України; б) прийняття та затвердження у межах своєї компетенції корпоративних актів, які встановлюють професійні стандарти (в тому числі етичні), правила внутрішньої організації та діяльності адвокатури, які є обов’язковими до виконання всіма адвокатами; в) організація та проведення кваліфікаційних іспитів; г) видача свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; ґ) прийняття рішень про зупинення та припинення права на заняття адвокатською діяльністю; д) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів; е) участь у формуванні Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному законом.