(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2023)
У статті, спираючись на аналіз норм чинного законодавство, розкрито бачення законодавця щодо розуміння сутності понять «карантин»; «пандемія»; «протиепідемічні заходи»; карантинні заходи. Виділено характерні особливості, які характеризують карантинні і протиепідемічні заходи як об’єкти адміністративно-правового забезпечення. Запропоновано авторське визначення даних наукових категорій. Встановлено, що карантинні та протиепідемічні заходи є активними, юридично значимими, публічно владними діями уповноважених державних та муніципальних органів влади, які спрямовано на подолання спільного для обох груп суб’єктів кола негативних явищ, що загрожують здоров’ю населення держави, але відрізняються за внутрішнім змістом та порядком застосовування. З’ясовано, що карантинні заходи – це спеціальні адміністративні, медичні, санітарні та, в тому числі, протиепідемічні заходи правового режиму карантину, які носять, переважно, обмежувально-примусовий характер та застосовуються на відповідній території держави у чітко визначених часових і кількісних рамках з метою протидії поширенню інфекційних хвороб, припиненню епідемій, а також запобіганню смертності і нанесенню шкоди здоров’ю населення України. В свою чергу протиепідемічні заходи слід тлумачити як комплекс спеціальних адміністративних, медичних, організаційних та інших необхідних заходів профілактичного, превентивного характеру, які застосовуються на території країни або окремих місцевостях для підтримки високого рівня санітарно-епідемічного благополуччя, попередження виникнення епідемій та інфекційних хвороб, їх детермінантів, а також мінімізації впливу на здоров’я населення інших негативних факторів навколишнього середовища.