(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2023)
У статті наголошено на тому, що зазначено, що з давніх часів медицина дозволяла людині рятувати життя, що, з одного боку, забезпечувало високу довіру та повагу до лікарів, а з іншого – покладало на них велику відповідальність. З огляду на це особливої важливості у даній сфері діяльності завжди набували певні закріплені у правових звичаях та згодом у нормативно-правових актах засади її реалізації. Наголошено, що розуміння історичних витоків правових засад регулювання певної сфери суспільних відносин дозволяє максимально широко поглянути на ті процеси, які протягом століть формували національну самосвідомість, звичаї та традиції, що стали невід’ємною складовою національної ментальності. Проаналізовано положення Конституції України, Основ законодавства України про охорону здоров’я, постанов Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства охорони здоров’я України та Міністерства внутрішніх справ України, які визначають правові засади здійснення нагляду (контролю) за дотриманням стандартів у сфері охорони здоров’я. Зазначено, що основу успішного впровадження на організаційно- управлінському рівні досліджуваних нами положень нормативно-правових актів формують саме адміністративно-правові норми. Адміністративно- правові норми лягають в основу будь-якого управлінського рішення у сфері охорони здоров’я на всіх ланках: починаючи від завідуючого відділенням окремого закладу охорони здоров’я і закінчуючи керівництвом Міністерства охорони здоров’я України. Адміністративно-правові норми спрямовують управлінський вплив у чітко визначені рамки, забезпечуючи їх законність, плановість і поступовість, унеможливлюючи можливі зловживання та правопорушення.