(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2024)
У статті, спираючись на аналіз наукових поглядів вчених та норм чинного законодавства, сформовано авторський щодо характеристики трудового говору в умовах спрощеного режиму регулювання трудових відносин. Сформульовано власний підхід щодо розуміння сутності та змісту цієї категорії. Наголошено, що трудовий договір суттєво відрізняється від категорії договору у загально-теоретичному змісті, що пов’язано із його наступними ознаками: по-перше, трудовий договір передбачає угоду з приводу виконання професійної, оплатної, трудової діяльності, здійснюваної систематично на підприємстві, установі чи організації; по-друге, незмінними в усіх випадках є сторони трудового договору – працівник та роботодавець, які за рахунок укладення угоди вступають у трудові правовідносини та визначають договором склад взаємних прав та обов’язків; по-третє, трудовий договір є писаним документом, тобто, це юридичний акт, який має зовнішнє вираження та структуру; він укладається відповідно до вимог юридичної техніки; по-четверте, трудовий договір логічно вважати «обмежено вільним», адже значна частина його змісту, форма, обов’язкові умови, особливості використання в рамках окремих трудових правовідносин, строки, гарантії укладення – прямо визначаються КЗпП, можуть бути доповнені, але не порушені; по-п’яте, прямий та чіткий регламент має порядок укладення, припинення та розірвання трудового договору, що відбувається за наявності визначених КЗпП підстав. Доведено, трудовий договір в умовах спрощеного режиму регулювання трудових відносин - це особливий письмовий юридичний акт – угода між працівником і роботодавцем за якою працівник зобов’язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець – виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи.