(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2024)
Стаття присвячена правовому регулюванню повноважень органів влади і місцевого самоврядування щодо надання реабілітаційної допомоги військовослужбовцям. Досліджено особливості взаємодії між воєнізованими органами влади у сфері надання реабілітаційних послуг військовослужбовцям. Проаналізовано законодавство, яке закріплює повноваження міністерств і служб у сфері медичного забезпечення військовослужбовців. Зроблено висновок, що правове регулювання надання реабілітаційної допомоги військовослужбовцям – це закріплення у законодавчих і підзаконних актах норм права, які визначають повноваження органів влади щодо управління реабілітаційними закладами та встановлюють стандарти надання реабілітаційних послуг. Вказано, що завдання із забезпечення проведення державної політики в реабілітаційній галузі покладені на Кабінет Міністрів України. Зазначено, що значний обсяг повноважень у сфері правового регулювання реабілітаційної допомоги має Міністерство охорони здоров’я України, а саме: затвердження нормативно- правових актів з реабілітації у сфері охорони здоров’я, впровадження протоколів надання реабілітаційної допомоги, затвердження переліку дозволених до застосування методів реабілітації. Визначено роль органів місцевого самоврядування у наданні реабілітаційних послуг військовослужбовцям. Наголошено, що Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Державна служба з надзвичайних ситуацій України, інші воєнізовані органи влади мають у своєму підпорядкуванні реабілітаційні заклади, в яких можуть надаватися реабілітаційні послуги військовослужбовцям. Встановлено, що порядок взаємодії між воєнізованими органами влади у сфері надання реабілітаційної допомоги військовослужбовцям закріплено у підзаконні актах. Висловлено пропозиції щодо вдосконалення правових засад взаємодії Міністерства охорони здоров’я України та воєнізованих органів влади у процесі надання реабілітаційної допомоги військовослужбовцям.