(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2024)
У статті наголошено на тому, що протидія корупції у сфері оподаткування вимагає комплексного підходу, який включає інституційні реформи, зміцнення незалежності антикорупційних органів, підвищення соціальних стандартів, освітні ініціативи та формування політичної волі. Лише шляхом гармонійного поєднання цих зусиль можна досягти довготривалих позитивних змін, забезпечити прозорість податкової системи та створити передумови для сталого розвитку України. Наголошено, що суб’єкт протидії корупції - це юридична особа, орган державної влади, орган місцевого самоврядування або інша інституція, уповноважена на здійснення заходів, спрямованих на запобігання, виявлення, розслідування та усунення наслідків корупційних правопорушень. Діяльність суб’єктів протидії корупції регулюється законодавством, яке визначає їхні функції, обов’язки, компетенцію та механізми впливу. Встановлено, що уявлення про ефективність діяльності суб’єктів протидії корупції формується у єдності декількох ключових аспектів. Перш за все, це наявність достатнього обсягу повноважень для виконання своїх функцій. Зокрема, незалежність є критично важливою для запобігання політичному або адміністративному впливу, який може послабити роботу антикорупційних органів. Також важливим є забезпечення прозорості їх діяльності, що дозволяє громадськості та міжнародним партнерам здійснювати ефективний нагляд за діяльністю цих органів. Стверджується, що система суб’єктів, які залучені до протидії корупції, сформована на основі багаторівневого підходу і включає спеціалізовані органи, такі як НАБУ, НАЗК, БЕБ та ДПС. Кожен із них має чітко визначений адміністративно-правовий статус, що дозволяє їм ефективно виконувати свої функції.