(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2024)
Наголошено, що кримінальна відповідальність за колабораційну діяльність встановлена відносно недавно, через що відсутні комплексні напрацювання з питань організації та здійснення їх досудового розслідування. З’ясовано, що питома вага кримінальних проваджень, скерованих до суду з обвинувальним актом, є досить низькою, що вказує на виникнення труднощів у працівників правоохоронних органів під час виявлення, документування та досудового розслідування колабораційної діяльності через відсутність досвіду розслідування виокремленої категорії кримінальних правопорушень, дієвих криміналістичних рекомендацій з оптимізації вказаної діяльності заради забезпечення ефективності кримінального провадження, а також уніфікованої правозастосовної практики. Встановлено, що обставини, які підлягають з’ясуванню під час досудового розслідування колабораційної діяльності, корелюється з обставинами, що підлягають доказуванню в окресленій категорії кримінальних проваджень. Обґрунтовано, що систематизація обставин, що підлягають з’ясуванню під час розслідування колабораційної діяльності, здійснюється з урахуванням предмета доказування, визначеного в ст. 91 КПК України, складу кримінального правопорушення, описаного в ст. 111-1 КК України, та специфіки механізму вчинення вказаного різновиду протиправних діянь. Виокремлено й охарактеризовано наступні групи обставин, що підлягають з’ясуванню під час розслідування колабораційної діяльності: обставини, що характеризують подію кримінального правопорушення; обставини, що характеризують особу правопорушника; обставини, що впливають на прийняття процесуальних рішень.