(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2025)
У статті, на підставі узагальнення низки теоретичних напрацювань, емпіричних даних, констатовано, що зміни, яких зазнає КПК України, зумовлені часом і подальшими перспективами забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Наголошено, що такою є і новела, що передбачає можливість використання у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків нового виду доказів – висновків спеціаліста, проте допоки вони більше викликають дискусії, аніж визнання серед практиків і теоретиків, однак судова практика вже майже адаптувалася до застосування висновків спеціалістів у процесі доказування. На підставі аналізу судових рішень установлено, що такі докази використовуються як у низці різноманітних кримінальних правопорушень, проте суди по-різному оцінюють їхню допустимість: у деяких випадках вони враховуються при винесенні рішень, в інших – визнаються недопустимими доказами. Обґрунтовано, що актуалізоване питання щодо приведення чинної доктрини кримінального процесуального права до належної форми, щоб усі неврегульовані аспекти отримання висновку спеціаліста, його правового статусу, підтвердження наявності професійної кваліфікації, процедури залучення, набули свого нормативного закріплення.