(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2025)
У статті досліджується трансформація судової системи у XXI столітті в умовах глобалізації, цифровізації та суспільних змін. Автор пропонує комплексний підхід до аналізу сучасної судової системи, що охоплює три взаємопов’язані виміри: інституційний, технологічний і соціально- філософський. Увага зосереджена на переході від формального правового позитивізму до концепції «живого конституціоналізму», що вимагає нової ролі суду як активного суб’єкта, здатного захищати конституційні цінності в контексті конкретних правових ситуацій. У статті розглядаються приклади з практики Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини, а також впровадження цифрових інструментів правосуддя, зокрема української системи «ЄСуд». Автор виокремлює як позитивні ефекти диджиталізації (скорочення строків розгляду справ, підвищення прозорості), так і виклики (нерівність доступу, загроза алгоритмічної упередженості, потреба в контролі за ШІ). Особливу увагу приділено проблемі незалежності судової влади в умовах політичного тиску. Проаналізовано міжнародний досвід, зокрема фінансову автономію судів та добір суддів в Україні після реформи 2016 року. Зроблено висновок, що інституційна та процедурна незалежність є ключовими чинниками довіри до суду. У результаті дослідження сформульовано концептуальну модель судової реформи, яка базується на поєднанні верховенства права, технологічної модернізації та інституційної автономії. Стаття наголошує на необхідності створення балансу між ефективністю правосуддя та дотриманням фундаментальних прав, з урахуванням національного контексту й міжнародних стандартів.