(untitled) (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2023)
У статті наголошено, що взаємодія під час розслідування воєнних злочинів – це форма організації узгодженої спільної діяльності між різними суб’єктами, спрямованої на вирішення єдиної цілі з метою оптимізації процесу досудового розслідування вказаного різновиду кримінальних правопорушень. Встановлено, що основними ознаками, які визначають специфіку взаємодії є: врегульованість на нормативно-правовому рівні; спільний характер дій; узгодженість; цілеспрямованість; різноманітність форм реалізації; суб’єктний склад. Окремо зазначено, що вказані ознаки взаємодію можуть уточнюватися залежно від її виду. Підкреслено, що однією з відмінних рис указаного різновиду взаємодії є її суб’єктний склад. З’ясовано, що взаємодія під час розслідування воєнних злочинів переважно організовується та реалізується: між органами досудового розслідування різних відомств (наприклад, слідчими Національної поліції та Служби безпеки України); між органами досудового розслідування та іншими підрозділами правоохоронних органів (зазвичай, між працівниками слідчих та оперативних підрозділів); між органами досудового розслідування й іншими правоохоронними органами, в тому числі іноземними; між органами досудового розслідування та обізнаними особами (спеціалістами, експертами); між органами досудового розслідування та Збройними Силами України; між органами досудового розслідування та міжнародними організаціями, установами; між органами досудового розслідування та громадськістю; між органами досудового розслідування та засобами масової інформації.