ОГЛЯД СУДОВОЇ ПРАКТИКИ З ПИТАНЬ ПРОВЕДЕННЯ НЕГЛАСНИХ СЛІДЧИХ (РОЗШУКОВИХ) ДІЙ (Вісник Кримінологічної асоціації України, 2024)
У статті наголошено, що негласні слідчі (розшукові) дії згідно з кримінальним процесуальним законодавством є засобами доказування в кримінальному провадженні, які проводяться належним суб’єктом, з підстав і у порядку, визначених КПК України, з дотриманням прав і свобод людини (хоча й пов’язані з їх обмеженням) і спрямовані на отримання фактичних даних про обставини, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Акцентовано, що важливим завданням у кримінальному провадженні є забезпечення належної правової процедури та недопущення порушення прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження під час проведення процесуальних дій, пов’язаних із обмеженням прав і свобод особи, в тому числі негласних слідчих (розшукових) дій. Констатовано, що, враховуючи міжгалузевий характер негласних слідчих (розшукових) дій, обумовлений поєднанням таємних методів і форм їх проведення, властивий оперативно-розшуковим заходам, із сферою їх застосування – кримінальним провадженням (кримінальною процесуальною діяльністю), на практиці, на превеликий жаль, зустрічаються неправильні трактування й, як результат, застосування норм чинного законодавства. Наголошено, що з метою виправлення ситуації, а також подальшого упорядкування як наукових положень, так і практичних рекомендацій стосовно застосування норм кримінального процесуального права, якими регулюється процедура проведення негласних слідчих (розшукових) дій і використання їх матеріалів у кримінальному провадженні, варто регулярно здійснювати огляд відповідної судової практики. З’ясовано, що на сьогодні сформувалися правові позиції Верховного Суду з приводу: наявності підстав для проведення негласної слідчої (розшукової) дії; наявності повноважень в особи проводити негласну слідчу (розшукову) дію; дотримання порядку фіксації ходу та результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій; можливості використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій у доказуванні, інших цілях або передання інформації; відмежування провокації злочину від допустимої поведінки правоохоронних органів; тощо.
Keywords: негласні слідчі (розшукові) дії; доказування; засоби доказування; кримінальне провадження; кримінальне процесуальне законодавство; процесуальний порядок; правові позиції; судова практика; належна правова процедура